PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Opravdu...
si nic nepamatuješ?
Já jsem So-jon. Han So-jon.
Han So-jon?
Omlouvám se.
Máte ale krásné jméno.
Je to úleva, že jsme získat data tak rychle,
ale obnovilo se jen rozpoznávání.
Vzpomínky se nesynchronizovaly.
- Co když připojení dat vynutíme? - To nezabralo.
Holo by to mohl propojit sám.
Sám?
Záleží, jestli to Holo chce.
Proč nevyjdeš ven?
Nevím,
jak se odsud dostat.
Ani nevím, proč tu jsem.
Jak ti mohu pomoci získat zpět vzpomínky?
Je to...
opravdu nutné?
Samozřejmě. Musíš být zase sám sebou.
O jaké mé verzi mluvíte?
O verzi,
kterou jsem milovala a která milovala mě.
Já...
jsem do vás byl...
zamilovaný?
Ano.
Měl jsem pocit, že na mě někdo čeká.
To jste musela být vy.
Pokud se mi vrátí vzpomínky,
budu opět
schopný lásky?
Budeš.
Jsem si tím jistá.
Musíme zajistit, aby to Holo chtěl.
To je hlavní.
Najdete podnět, který ho aktivuje.
Cože? Nejde to zjednodušit?
Holo je teď jakoby zamčený.
Potřebuje klíč, aby se dostal ven,
ale neví, kam ho dal
nebo jak vypadá.
Jak může najít něco, co nepozná?
Já to pro něj najdu.
Chci mu pomoct.
Mrzí mě to,
ale nemůžete pro něj udělat nic.
Holo...
chce své vzpomínky zpět.
Cože?
Počkejte, Holo to vážně řekl?
To není možné.
Konverzační protokol jsem zkoušel hodiny,
ale neodpověděl.
Možná neznám Hola až tak dobře.
Musíte tu zůstat kvůli bezpečnosti.
- Nevadí to? - Nehodlám Hola opustit
vzhledem k jeho stavu.
Udělám maximum.
BÄK ČCHAN-SONG
Díky, že jste mi dal vědět.
Ale jak jste věděl...
Teď mi došlo, jak hloupá to je otázka.
- Ju-džin... - Proč jste mi prostě dál nelhal?
Omlouvám se.
To není nutné,
od teď jsme nepřátelé.
Ti, co chtějí Holobrýle,
jsou z Magic Mirror?
Hajzlové.
Jsi v pořádku?
Nejsem.
Nejradši bych je roztrhala na kusy.
Podej trestní oznámení.
Jsi si jistý?
Co když se policie dozví o Holovi?
O tom výpadku? O tom útoku?
Nejsou důkazy.
I kdyby byly,
jen dokážou, že nám chtěli Hola ukrást.
Navíc nebudou chtít zničit jeho obchodní hodnotu.
Tobě to ale nevadí?
A co Han So-jon?
Ta mě teď absolutně nenávidí.
Ať se tu cítí jako doma.
- Vyspala jste se dobře? - Ano.
Koupelna.
„Šéf“?
To je vaše pozice, ne vaše jméno.
Proč mi neřeknete...
Tak dost.
Vyjmenuj prvočísla nad 1 000.
1 009, 1 013, 1 019, 1 021, 1 031, 1 033...
To stačí.
Výpočetní schopnosti máš v pořádku.
Dál prověřím tvoji morálku.
Jeden muž se zamiloval do ženy.
Ta žena je však
zamilovaná do jeho dvojčete.
Jeho dvojče je ale ve vegetativním stavu.
Ten muž předstíral, že je dvojčetem, chodil s tou ženou
a byl šťastný.
Ta žena to však zjistila.
Jak se má muž zachovat?
Co si o něm ta žena myslí?
Nejspíš ho nenávidí.
Pochybuji, že mu někdy odpustí.
Je asi rozumné,
- aby muž přestal, že? - Přestal s čím?
Přestal ji milovat.
Láska...
znamená hlubokou starost o druhého.
Musí ten druhý cítit to samé, aby láska existovala?
Dáme si pauzu.
A tehdy jsi řekl,
že budeš vždy stát při mně.
Vlastně to není moc dávno, i když se to zdá jako věčnost.
Takový slib nemohu dodržet.
Říkáte, že jsem lhal?
Lež?
I na tohle ses mě ptal.
Ptal ses, jestli je to lež, když lidé říkají,
že se budou navždy milovat.
Není snad?
A tehdy jsem řekla,
že to myslí vážně, i když to nemusí být pravda.
„Myslí vážně“?
Přesně takhle ses v tu chvíli tvářil.
Takže rozeznáte mou tvář?
Netrpíte obličejovou slepotou?
Aha...
No...
Nedávno jsem měla nehodu,
ale...
někdo mě zachránil.
Já?
Ale to není fyzicky možné.
No...
Ach, šéf.
To on vás zachránil.
Pak to dává smysl.
Vaši slepotu způsobují psychologické faktory, takže...
Ne, tak to není.
To tvoji tvář jsem se naučila rozpoznat, ne jeho.
Omlouvám se,
ale nechápu to.
Tak...
Tak to prostě je.
Prostě ano.
Děje se něco?
So-jon?
Mami.
Nevím,
co jsem celou tu dobu dělala.
Vy jste se pohádali?
Ne.
Víš, pohádat se by bylo mnohem lepší.
Proč? Řekl něco?
Posledně vypadal, že to bere celkem vážně.
O něm nemluvím.
No, ať je to kdokoliv,
jen následuj své srdce, dobře?
To jediné si zapamatuj.
Nebojte se.
Ještě se nevrátil.
Nejspíš přijde kolem půlnoci, aby se vám vyhnul.
Vy jste také ještě vzhůru.
Honí se mi hlavou moc myšlenek.
- Dáte si drink? - Ne, díky.
Teď se asi cítíme stejně.
Osoba, které jsem se svěřila, se ukázala být někým úplně jiným,
a jsem naštvaná a zmatená.
Jedna má část chce vědět proč,
ale druhá je tím podvodem tak rozzuřená,
že to vědět nechci.
Ale něco byste vědět měla.
Udělal to z určitého důvodu.
Chápu, ale...
Je to poprvé.
Je to poprvé, co má rád někoho, kdo není Holo.
Pardon, ale už o tom nechci slyšet.
Mám už vás obou dost.
Takhle Hola nikdy nespravíme.
Prý nedošlo k žádnému pokroku a nedivím se.
Dva klíčoví zaměstnanci nespolupracují.
Myslíte, že Hola znáte nejlépe, že?
Někdo jiný strávil s Holem mnohem více času než vy.
Většinu času byl tady,
pracoval na Holovi
o samotě.
Asi to nechcete slyšet,
ale proč myslíte, že Nan-do Hola vytvořil?
Umělá inteligence s jeho vzhledem, která je opakem jeho chladné osobnosti.
Myslím, že to byl
způsob, jak se vyrovnat
sám se sebou.
Jak to jde s obnovením paměti?
K velkému pokroku nedošlo.
Konverzační protokol nestačí?
Dobrý den, slečno Han.
Zdravím.
Víte, jak se to používá?
Dala bych si latte.
Většinu strojů na světě zvládám, ale kávu jsem nikdy nemusel.
Co si dáte?
Čin-soku, vy máte rád latte bez pěny.
Na Novém Zélandu to je flat white.
Tady je tlačítko flat white, stačí ho zmáčknout.
Má to dotykový displej.
Pozor, je to horké.
Hlavní je mít tenkou a plochou vrstvu pěny.
Já ale kávu nepiju...
Opravdu?
Tak to tu nechám.
Někdo si ji může dát nebo vylít.
Co to mělo být?
Zapomněl jsem, kdo jsem,
ale tohle je mé pravé já.
Dělám si, co chci, ať mě lidé nenávidí nebo ne.
Vy dělejte to samé. Nenáviďte mě nebo mě ignorujte.
Jsem na to zvyklý.
Tak vás budu ignorovat
a občas nenávidět.
Co to proboha vy dva děláte?
Musíme spolupracovat. Někdo dokonce pracuje přes noc.
A to kafe ani není moje!
Omlouvám se.
Jestli se chcete dál hašteřit, běžte ven!
Navzájem se přetrhněte!
Hej!
Vy...
Od kdy na mě křičíte? Hej!
Čin-sok má pravdu. Pojďme s tím ven.
Prosím?
Nemůžeme Holovi obnovit vzpomínky.
Vezmeme si Brýle
a ukážeme mu věci, které si pamatuje.
- My dva? - Proč?
Nechcete, protože se mi líbíte?
Já své city zvládnu, nemusíte se bát.
- Jinak půjdu sám... - Ne.
Půjdu.
Přijďte, až budete připravená. Přistavím auto.
Bože.
Jdeme.
POLICIE
A tyto dokumenty jsou dalším důkazem,
že se Magic Mirror pokusili ukrást
prototyp od mého klienta, když se nepodařilo proniknout do serverů.
K čemu ta halda papírů?
Zdravím vás, slečno Ko.
Zdravím, detektive Name.
Váš případ budu nejspíš řešit já.
Je to v pořádku?
Doufám v nestranné vyšetřování.
Zřejmě to souvisí s jedním současným případem,
takže půjdu do hloubky.
Pokud by vyšetřování mohlo mého klienta poškodit,
chceme jiného detektiva.
Ne, to je v pořádku.
Je to důvěryhodný muž, jistě se bude držet faktů.
Děkuji.
Opatrujte se.
NÁVRH OBVINĚNÍ
ŽALUJÍCÍ: KO JU-DŽIN ŽALOVANÝ: MAGIC MIRROR
Až po vás.
Odsud máte spoustu vzpomínek, že?
Vysílá to jasně?
Ano, všechno vidím jasně.
Mám pocit, že jsem tu dlouho nebyla.
Vzpomínáš, Holo?
Uspořádal jsi mi tu večírek
a ukázal mi polární záři.
Bylo to moc hezké.
Nevzpomínám si.
Zkus si vzpomenout.
No tak. Seděla jsem tady
a pila pivo.
A pak...
To jste byl vy, že ano?
Ten stalker...
„Stalker“?
Jen jsem si přišel pro Hola.
Navíc já jsem vás nelíbal. Vy jste měla vypito a...
Stalo se to omylem.
Ani jsem tehdy nevěděl, že nerozeznáte tváře.
Myslel jsem, že jste věděla, že jsem tvůrce Hola.
To už jsem vysvětloval, ne?
Rozeznáte nás pomocí určitých rysů.
Přistěhoval jste se vedle a věděl, že nevidím obličeje.
Věděl jste, že vás nepoznám.
To jo, ale...
Jak mohl někdo jako vy vytvořit Hola?
Šéfe, proč jste to udělal? Vy ji nenávidíte?
Nechci tě poslouchat.
Sakra.
Ju-ram si snad dělá srandu.
Mohla tu alespoň uklidit.
Takhle si podle mě na nic nevzpomene.
Až to tu uklidíme...
Bože.
Ach jo.
Nejdřív jsem myslela, že jsi duch, Holo.
„Duch“?
Provedla jsem i vymítání.
Moment.
Dobře.
Nemůžu uvěřit, že jsem koupila i tohle.
Holo, podívej.
Pojďme tam, kde jste se potkali.
Omlouvám se, že si nic nepamatuji.
A co tohle?
Ten den jsem byla opravdu rozčilená.
Seděla jsem tam úplně sama.
A tys stál támhle.
To, co jsi mi řekl,
mě hodně ukonejšilo.
Co jsem řekl?
No...
Bože.
Tento dům
je pro ředitele globální společnosti dost důstojný.
Můj syn mi o vás už vyprávěl.
Přejdu přímo k věci.
Chci uzavřít dohodu.
Dohodu?
Mým podezřelým není člověk, ale umělá inteligence.
Umělá inteligence spáchala zločin a prchla před policií?
Přišel jste snad z budoucnosti?
Jsem rád,
že vás má slova pobavila.
Ale firma GIO Lab, která žalovala Magic Mirror, se na to specializuje.
K záležitosti jsem již vydal oficiální prohlášení...
Dokážu pro vás vše ututlat,
pokud budete spolupracovat.
Ta věta je poněkud zavádějící.
Upřednostním důkladné vyšetřování,
které prokáže nevinu Magic Mirror.
Rozumím.
Mimochodem,
zdá se, že máte problém s nohou.
Mohu se zeptat, jak se to stalo?
Vy jste detektiv Nam Gi-ho? Máte spoustu otázek.
To k mé práci patří.
Omlouvám se, pokud jsem to přehnal. Odpusťte mi.
Takže jsem Hola poprvé potkala tady a ne v kavárně?
V kavárně jste Hola poprvé viděla.
Tady Holo poprvé viděl vás.
To doručení? Šla jsem kolem a...
Holo si vás vybral a nechal Brýle hodit do kabelky.
Proč jsem si ale vybral slečnu Han?
Tím si nejsem jistý.
Choval ses podivně.
Asi láska na první pohled.
To je zvláštní.
Možná jsem myslel, že Brýle hned vrátí.
Měl jsem pravdu.
- Dejte mi ty Brýle. - Hej.
Proč?
Holo si třeba něco vybaví, pokud to přehrajeme.
Budu se dívat z místa, kde byla Ju-džin,
takže jděte tímhle směrem.
Osvěžilo ti to paměť?
Ne, stále nic.
Kde přesně jsem ale byl?
Mám jít blíž?
Už si vzpomínám.
- Jak to myslíš? - Slečnu Han
jsem poprvé potkal jinde.
Jak to myslíš?
Poprvé jsem vás viděl už dávno v klidné čtvrti s malými domky.
Data z té doby se měla smazat.
O čem to Holo mluví?
Vy něco víte, že ano?
Z té doby?
Takže jsem Hola potkala už dávno a vy o tom víte.
Zase mi něco tajíte?
Proto mi
nechcete říct své jméno, že?
Víte co?
Raději se podívám sama.
Pamatujete si jméno Nan-do?
So Nan-do.
Tak jsem se jmenoval.
- V osamělý den... - V osamělý den...
kdy toužíme po přátelství...
- ...někoho potkáme... - ...někoho potkáme...
- ...to je přece půvabné. - ...to je přece půvabné.
Pojďme se kamarádit.
Jsi můj kamarád, můj přítel.
Zdravím, přátelé.
Dnes si vyrobíme zvířátko.
- Tady jsi. - Štěňátko na tyčce.
Papír složte do trojúhelníku a otočte ho.
Konce jemně přeložte
a otočte ho směrem dopředu.
Koukejte. Takový zajímavý tvar!
- Stlačte ho a složte. - Prý je tu Nan-do.
- Taková radost, že mě vidíš? - Tak co tu máme? Ta-dá!
Promiň, že tolik pracuju.
Tak kde je Hello?
Tak ukaž, co zábavného jste celý den dělali.
- Dobrý den. - Zdravím.
Kde máš mámu?
Šla do restaurace.
Aha.
Jednou jí musím poděkovat.
Ale děkuju, že s Nan-doem trávíš čas.
Tak...
proč jste říkal, že jste sirotek?
- Pamatuju si vaši mámu... - Umřela.
Co?
Chcete mi odpustit,
protože se známe a já se stal sirotkem?
Ten je neskutečný.
Nechápu to.
Nastěhoval se inkognito vedle vás,
vydával se za mě
a tajil vám, že se znáte od dětství.
No...
Myslím, že to chtěl skrýt, ne mě obelstít.
Skrýt co?
Nechtěl, abych znala jeho slabinu.
Proto chtěl své pravé já skrýt.
Já...
jsem se taky tak před někým chovala.
Proto to vím.
Proč by to někdo dělal?
Prostě proto.
Takže vy dva se znáte
z dětství.
Hello, že?
Co to je?
Je to dřívější verze Hola.
Vytvořila vám ho matka?
Smazal jsem své vzpomínky,
stejně jako všechna Holova data.
Nechápu, že tam stále jsou.
Takže z Hola je zase Hello.
Proto nemůže opustit obrazovku.
Je zavřený uvnitř zařízení.
Pak tedy...
Podnět bude mít souviset s Helloem.
To asi ano.
Co zajít do té staré čtvrti?
Po přestavbě to tam vypadá jinak.
Pak zbývá jen jedno místo.
Tamto místo...
Radši bych tam šel sám.
Červená, zelená.
Červená...
Já tě viděla se pohnout!
Na poslední chvíli...
Na poslední chvíli se pohnul.
DĚTSKÝ DOMOV MIRAE
Dneska tomu neříkají sirotčinec.
Tady jste
začal pracovat na Holovi?
Tenkrát...
Bylo mi sedm, to si většina dětí hraje s AI.
Pojďme dovnitř, když už jsme tady.
Holo.
Vzpomínáš si na něco?
Ještě ne.
Jak vám mohu pomoci?
Vy jste...
Ano.
Dobrý den.
Bože.
Jsem ráda, že jste tak hezky vyrostl.
S ostatními dětmi jste nevycházel, často jste se prali.
Měla jsem obavy kvůli té vaší vyhraněné osobnosti.
Pořád je takový.
Vzpomínáš si na něco, Holo?
Ještě ne.
Změnilo se to tu.
Je tu nějaké místo nebo předmět, na který si třeba vzpomene?
Ach, ano. Kam jsem to jen dala?
Místo hraní s ostatními dětmi
chodil Nan-do radši na počítače.
Ano, tady.
Ahoj, jsem Hello. Co si dnes zahrajeme?
Od teď se jmenuješ Holo.
Měl jste to rád, ale nechal jste to tu. Nevyhodila jsem to, kdybyste se vrátil.
Co to je?
Vypadá to jako hračka.
- To... - Já vím.
Nechal jsem to tu schválně.
Vyhodil jsem to.
Děkujeme vám.
Můžeme se tu porozhlédnout?
Jistě.
Děkujeme.
To pro vás vyrobila máma, viďte?
Ztráta času.
Jdeme. Nechci tu být moc dlouho.
Když jste byl malý,
- ani jste se bez toho nehnul. - Zahoďte to.
Neřekl jsem to snad jasně?
Moment.
Hej.
Hej, So Nan-do!
Tak mi neříkejte.
Vím, že nemáte rád svou minulost,
ale tohle je vzpomínka na mámu.
Proč to zařízení tolik nenávidíte?
Protože moje máma spáchala sebevraždu a opustila mě!
V Namsanu. Měli jsme se tam sejít.
Hej!
Hej.
Zítra jedu s rodiči na piknik do Namsanu.
Chceš jít taky?
Dobře. Řekni o tom mámě a přidejte se.
Uvidíme se v poledne v pavilonu.
Máma mi řekla, ať počkám na lavičce a odešla.
Říkala, že se brzy vrátí,
ale nevrátila.
Čekal jsem dlouho.
Stále ještě čeká.
Stále čeká.
Čeká tam, v té době.
O čem to mluvíš?
Holo mi řekl,
že měl pocit, že na něj někdo čeká.
Magic Mirror přistihli při útoku na servery konkurenta.
Neměli byste být rádi, že to hned neproniklo na veřejnost?
Proto chceme důkladné vyšetřování.
Aby žádná ze stran netrpěla důsledky.
Ju-džin.
Potkáme se dole.
- Jistě. - Dobře.
Můžeme si promluvit?
Nejdřív jste měl mluvit s mými právníky.
Můžu si to nahrát?
Chci se omluvit.
Komu? Nemám v úmyslu přijímat omluvy.
To asi kvůli té žalobě.
Promluvím s advokátem a snížím částku pro vyrovnání.
Ta žaloba bude drahá,
ale hlavní problém je policie.
Jak myslíš,
že zjistili,
že jsme to byli právě my?
Nevím, ale myslím, že to zjistili kvůli tomu zabavenému telefonu.
To je idiot.
Ta žaloba bude brzy odvolána.
Prosím? Jak...
To tě nemusí zajímat. Radši mi domluv schůzku se slečnou Ko.
Sice tě asi nenávidí,
ale jistě ji zvládneš přesvědčit.
Prý se často scházíte...
a máte k sobě blízko.
Dobře.
Byla to lavička u lampy?
Ano, myslím, že byla modrá.
Modrá lavička...
Kde je?
Hned jsem zpátky,
tak tu zůstaň tady a nikam nechoď, ano?
Říkám, že se vrátím.
Počkej tu na mě,
dobře?
HELLO
Tys...
opravdu celou dobu čekal.
Čekáš na svou mámu?
Co se stalo?
Šéfe!
Holo aktivovat svou paměť.
Ten chlapec plakal.
Radši se vraťme.
Vidíš mě?
So-jon?
So-jon!
Co se děje?
Jste v pořádku?
Ano.
Jen mě rozbolela hlava.
Dáme si pauzu, jestli chcete.
Ne, Holo se mohl vrátit ke svému starému já, musíme si pospíšit.
Počkejte.
Naskočte si.
Ušetří nám to čas.
Nic mi není.
Můžu jít po svých.
To posoudím já.
Jen se chci projít, to je vše.
Nemusíte se snažit jí odpustit.
Jen buďte sám sebou a běžte dál.
Ani se tím netrapte.
Pro matku jsem byl přítěž.
Byla chudá vědkyně a vychovávala mě sama.
Těžko jí to vyčítat, byl jsem nepřizpůsobivý.
Proto si občas myslím,
že kdybych byl normálnější,
kdybych nebyl tím, kým jsem,
máma by...
Když se moji rodiče rozvedli
a táta odešel,
šla jsem ho hledat, ani jsem se neobula.
Ale nemohla jsem ho najít, protože bych ho nepoznala.
Chtěla jsem se na něj pověsit
a říct, že mě to mrzí.
Myslela jsem, že se rodiče rozvedli kvůli mně.
Byla jsem ještě malá.
Nebylo to kvůli vám.
Není to vaše vina.
To platí pro vás.
Tehdy jsme se už nepotkali, ale teď jsme tu spolu.
Nemyslel jsem, že si na mě vzpomenete.
Ale jsem rád, že ano.
Proč mi děkujete?
Protože vás mám rád.
Nemám rodinu ani přátele
Mám jen vzpomínky na vás.
Jsem rád, že jsem vás...
mohl znovu poznat.
Jsem rád, že jsi taková.
Nemám rodinu
a ty jsi má jediná kamarádka.
Jediné vzpomínky, které mám,
jsou ty s tebou.
To jste byl vy, že?
Na tom hřišti.
Ty jsi zpátky?